NorSub.com - norges største undertekstside!
Resync: Xenzai[NEF]
Å, faen!
Hei, Andrew.
Din vanlige latte.
Du reddet livet mitt. Takk.
RUICK & HUNT FORLAG
- Alt i orden? - Ja.
Her òg.
Frank? Min yndlingsforfatter.
Selvsagt har du tenkt, for du vet jeg har rett.
Folk er stressede, blakke, og hater å lese.
De trenger en som sier, "Ikke se på CSI i kveld,
men les Franks bok." Den personen er Oprah.
- Så vidt. - Fæl morgen.
Takk, kaptein opplagt.
Jøss!
Bare gni det inn.
Alle store forfattere gjør PR, Frank.
Roth, McCourt, Russo...
Og hva mer har de felles? Jo, en Pulitzer-pris!
Jeg trenger skjorta di.
- Tuller du? - Yankees-Boston, tirsdag.
To billetter for skjorta. Du har fem sekunder.
Fem, fire, tre, to, én.
Det er her!
HURTIGMELDING MED OFFICE
Morn, sjef. Telefonkonferanse om 30 sek.
Ja. Vårens bøker.
- Stabsmøte kl. 9. - Ringte du?
Hun med de stygge hendene.
- Janet. - Ja.
Ja. Jeg sa at får vi ikke manuset i tide,
utgir du ikke boken. Og din immigrasjonsadvokat ringte.
Avlys konferansen, utsett møtet, og la advokaten vente.
Be PR skrive en pressemelding.
- Frank skal på Oprah. - Gratulerer.
Vil jeg ha din ros, sier jeg fra.
Hvem er Jillian?
Og hvorfor skal jeg ringe henne?
- Det var egentlig min kopp. - Drikker jeg din kaffe?
Fordi din veltet.
Du drikker altså usøtet kaffe med kanel og soyamelk?
Ja. Det smaker som jul.
- Er det en tilfeldighet? - Utrolig nok, ja.
Jeg tar ikke samme kaffe som deg
bare fordi din kan velte. Det ville vært patetisk.
Miss Tates kontor.
Hei, Bob.
Vi skal faktisk til deg nå.
Hvorfor skal vi dit?
HEKSA SITTER PÅ SOPELIMEN
Har du lest manuskriptet ennå?
Noen få sider. Jeg ble ikke imponert.
- Får jeg si noe? - Nei.
Jeg har lest tusen manuskripter, men bare dette har jeg gitt deg.
Det er en utrolig roman. Den typen du utga før.
Feil. Og jeg tror du kjøper samme kaffe som meg
i tilfelle du velter min. Og det er patetisk.
Eller imponerende.
Hvis du ikke velter den. Husk å holde deg passiv.
Skal ikke si et ord.
Vår fryktløse leder og hennes væpner. Kom inn.
Nydelig bord. Er det nytt?
Engelsk regency, laget på 1800-tallet,
men nytt på mitt kontor.
Vittig. Bob, jeg må si deg opp.
Unnskyld?
Jeg har bedt deg få Frank på Oprah, men forgjeves.
Du er sparket.
Jeg har sagt det er umulig.
Frank har ikke gitt intervjuer på 20 år.
Interessant, for jeg snakket med ham nå, og han sa ja.
- Hva? - Du ringte ham ikke, hva?
Jeg vet Frank kan virke litt skremmende. På deg.
Du får to måneder til å finne en annen jobb,
og du kan si du har sagt opp.
- Hvor er han? - Han kommer. Han ser gal ut.
Ikke gjør det, Bob.
Jævla kjerring!
Du kan ikke sparke meg!
Jeg skjønner hva du gjør!
Ofrer meg for å gjøre inntrykk på styret.
Fordi du føler deg truet av meg!
- Du er et monster! - Bob, slutt.
Du har ikke noe liv utenfor dette kontoret,
og tror du kan behandle oss som dine egne slaver.
Jeg synes synd på deg.
Vet du hvem som vil sitte ved dødsleiet ditt?
Absolutt ingen.
Hør nøye etter, Bob.
Du er ikke sagt opp fordi jeg føler meg truet,
men fordi du er lat og inkompetent
og bruker mer tid på å bedra din kone enn du er på kontoret.
Ett ord til, og Andrew får deg kastet ut.
Ett ord til, og du får væpnet eskorte ut.
Andrew vil filme det og legge det ut på det nettstedet.
- Hva heter det? - Youtube?
Ja. Vil du det?
Jeg tror ikke det.
Få brakt det bordet fra hans kontor
- og til mitt konferanserom. - Ja vel.
Du må hjelpe meg å gjennomgå sakene hans i helgen.
- I helgen? - Er det vanskelig?
Nei. Bare bestemors 90-årsdag,
så jeg skulle hjem... men jeg dropper det.
Du redder meg faktisk fra en elendig helg, så...
Ja. Si til bestemor at jeg er lei for det.
Hva skal jeg si, mor?
Jeg må jobbe i helgen. Nei.
Jeg har jobbet hardt for denne forfremmelsen.
Far er sikkert sur...
...men vi behandler alle innsendte manus alvorlig.
Vi kontakter deg så snart vi kan.
- Var det din familie? - Ja.
- Har de bedt deg slutte her? - Hver dag.
Miss Tates kontor.
Ja. Greit.
Du skal til Bergen og Malloy. Straks.
Hent meg om ti minutter. Vi har mye å gjøre.
God morgen, miss Tate.
Jack, Edwin.
Gratulerer med den Oprah - saken.
- Veldig bra. - Tusen takk.
Gjelder dette en ny lønnsforhøyelse?
Du husker vi avtalte at
du ikke skulle til bokmessen i Frankfurt
fordi du ikke kan forlate landet
mens visumsøknaden din behandles?
- Ja. - Men... Du reiste til Frankfurt.
Ja. Vi mistet nesten Delillo til viking,
så jeg hadde ikke noe valg.
Staten bryr seg visst lite om hvem som utgir Delillo.
Vi snakket nettopp med din immigrasjonsadvokat.
Da er vel alt i orden?
Margaret, din visumsøknad er avslått.
- Og du blir deportert. - Deportert?
Det var også noen papirer som du ikke fylte ut i tide.
Gi dere! Jeg er jo ikke noen immigrant!
Jeg er fra Canada. Det må da være noe vi kan gjøre.
Vi kan søke på nytt. Men du må forlate landet minst ett år.
Det er jo ikke ideelt,
men jeg kan styre alt fra Toronto med videokonferanser og internet.
Dessverre, som deportert kan du ikke arbeide for et amerikansk selskap.
Til dette er løst gir jeg ansvaret til Bob Spalding.
- Fyren jeg nettopp sparket? - Vi trenger en sjefredaktør.
Han er den eneste med nok erfaring.
Dette mener dere ikke.
Vi trenger deg veldig, og var det noen måte
vi kunne løst dette på, ville vi gjort det.
Jeg ber dere.
Nei, Margaret. Vi sitter i møte.
- Beklager å avbryte. - Hva er det?
Mary fra Winfrey Oprahs kontor ringer. Hun venter
og må snakke med deg. Jeg sa du var opptatt,
men hun insisterer...
Kom hit.
Jeg forstår hvilken knipe vi er i.
Og dette...
Det er noe dere bør vite.
Vi skal gifte oss.
- Hvem skal gifte seg? - Du og jeg skal gifte oss! Ja.
- Vi... - Skal gifte oss.
Vi skal gifte oss.
Er han ikke din sekretær?
- Assistent. - Assistent, sekretær...
Ville jo ikke vært første gang noen falt for sekretæren sin,
eller hva, Edwin?
Laquisha. Du husker henne?
Sannheten er at... Andrew og jeg
skulle jo ikke blitt forelsket, men så ble vi det likevel.
Nei.
Alle kveldene på kontoret og bokmessene i helgene.
- Jo. - Nei.
- Noe skjedde. - Noe...
Ja.
Vi prøvde å stå i mot...
men kjærligheten var for sterk.
Er dere fornøyd nå?
For vi er fornøyd. Vi er lykkelige.
- Ja? - Det er fantastisk.
Bare gjør det lovlig.
Lovlig.
Det betyr at vi må komme oss
til immigrasjonskontoret,
så vi kan få løst problemene. Ikke sant?
Det skal skje omgående.
Takk, mine herrer.
Takk.
Margaret og Andrew skal gifte seg!
Margaret og andrew skal gifte seg!
Mener du det? Henne?
Hva er det?
- Jeg forstår ikke hva som skjer. - Dette er også til din fordel.
Forklar.
De ville gjøre Bob til sjef.
- Følgelig måtte vi gifte oss. - Hva er problemet?
Sparer du deg til en annen?
Jeg liker å tro det. Og det er ulovlig.
De ser etter terrorister, ikke bokutgivere.
Ja?
Jeg vil ikke gifte meg med deg.
Hvis ikke, kan du ikke påvirke millioners liv
med det skrevne ord.
Bob vil sparke deg omgående.
Da står du på gata uten jobb.
All tiden vi har vært sammen, all kaffen,
alle dine turer for å kjøpe Tampax...
Forgjeves. Og dine drømmer om å bli redaktør... glem dem.
Men fortvil ikke, etter en tid
får vi en kjapp skilsmisse.
I mellomtiden henger våre liv sammen. Telefonen.
STATSBORGERSKAP OG IMMIGRASJON
Denne veien.
- Bare kom. - Køen.
Neste.
Jeg skal bare spørre om noe.
Kan du ta i mot denne søknaden for meg?
- Miss Tate? - Ja.
Bli med meg.
Jeg har en vond følelse.
- Hei. - Hallo.
Jeg heter Gilbertson.
Du må være Andrew, og du er...
Margaret.
Beklager dere måtte vente. Det er kaotisk i dag.
Selvfølgelig. Vi forstår.
Og takk for at du kan snakke med oss på så kort varsel.
Jeg har ett spørsmål til dere.
Begår dere en forbrytelse, så hun skal unngå deportasjon
og beholde stillingen som sjefredaktør i Colden forlag?
- Det er latterlig. - Hvor har du hørt det?
Vi fikk et telefontips fra en mann som heter...
Bob Spaulding?
- Bob Spaulding. - Stakkars Bob. Jeg beklager.
Bob er en misfornøyd tidligere ansatt.
Jeg ber om unnskyldning. Vi vet du har det travelt,
med et venterom fullt av gartnere og visergutter.
Hvis du gir oss neste trinn, så skal vi forsvinne.
Miss Tate, sett deg.
La meg forklare prosessen.
Trinn 1 blir et intervju.
Jeg vil stille hver av dere spørsmål om ting
som par vet om hverandre.
Trinn 2, jeg graver dypere. Jeg sjekker telefonregistre,
jeg snakker med naboer og kolleger.
Hvis svarene ikke stemmer,
blir du deportert for alltid.
Og du, unge mann, vil ha begått en forbrytelse
og får en bot på $ 250.000 og fem år
i fengsel.
Så, Andrew...
Er det noe du vil si?
Nei?
Ja?
Mr. Gilbertson, sannheten er at
Margaret og jeg
bare er to personer som ikke skulle bli forelsket,
men som ble det.
Vi kunne ikke si det til kollegene
fordi jeg snart skal forfremmes.
- Forfremmes? - Ja.
Vi følte begge... at det ville være
upassende om jeg ble forfremmet til redaktør...
- Redaktør. ...mens vi var...
Har dere fortalt deres foreldre om deres hemmelige kjærlighet?
Umulig. Mine foreldre er døde.
- Og ingen brødre eller søstre. - Borte.
Er dine foreldre døde?
- Nei, hans lever. - I beste velgående.
Vi skulle fortelle dem det i helgen.
Bestemor fyller 90 og hele familien kommer sammen.
Vi tenkte det som en hyggelig overraskelse.
Og hvor finner overraskelsen sted?
- Hjemme hos Andrews foreldre. - Og hvor var det igjen?
Hvorfor snakker bare jeg?
Fortell ham du hvor det er.
- Sitka. - Sitka.
- Alaska. - Alaska?
Skal dere til Alaska i helgen?
- Ja. - Ja, ja.
Vi skal til Alaska. Det er der hvor...
...min lille Andrew er fra.
Greit. Jeg ser hvor dette fører.
Jeg vil se dere begge mandag morgen kl. 11 til intervju.
Da bør svarene deres passe på alle punkter.
Takk.
- Dette ser jeg fram til. - Det gjør vi også.
Dette blir morsomt. Jeg skal sjekke dere opp.
Absolutt.
Da drar vi dit opp.
Vi later som vi er kjærester
og sier vi er forlovet. Vi flyr med bonusbilletter.
Jeg spanderer vel 1. klasse.
Men får vi ikke bonusbilletter, drar vi ikke.
Og bestill veganmat.
Sist ga de det til en vegan,
og jeg måtte spise noe klam, varm, oljete salatgreie...
Hvorfor noterer du ikke?
Unnskyld, var ikke du til stede?
Hva mener du?
Det du sa om forfremmelse? Genialt. Han falt for den.
Jeg mente det. Jeg kan få 5 år i fengsel og $ 250.000 i bot.
Det forandrer saken.
- Forfremme deg til redaktør? Utelukket. - Da trekker jeg meg,
og farvel, Margaret.
- Det har vært himmelsk. - Greit, greit.
Du skal bli redaktør.
Hvis vi drar til Alaska og gjennomfører intervjuet,
blir du redaktør. Fornøyd?
Ikke om to år. Nå.
Og du skal utgi mitt manus.
- Første opplag, ti tusen. - Tjue tusen.
Og vi forteller familien om forlovelsen når jeg vil.
Spør meg nå pent.
"Spør meg pent"?
Spør meg pent om å gifte meg med deg, Margaret.
- Hva mener du? - Du hørte meg. På kne.
Greit.
- Er dette bra? - Jeg liker det.
- Vil du gifte deg med meg? - Nei.
Si det som om du mener det.
- Andrew? - Ja, Margaret?
- Kjæreste Andrew? - Jeg lytter.
Vil du være så inderlig snill å gifte deg med meg?
Ok, selv om jeg ikke liker sarkasmen.
Ser deg på flyplassen i morgen.
Dette er spørsmålene som vil bli stilt oss.
Det fine er at jeg vet alt om deg,
det dumme er at du har fire dager på å lære alt om meg.
Så du bør nok begynne å lese.
Vet du svarene på alt dette om meg?
- Skremmende, hva? - Litt.
- Hva er jeg allergisk mot? - Pinjekjerner.
Og alle menneskelige følelser.
Morsomt.
Dette er bra. Har jeg noen arr?
Du har sikkert en tatovering.
"Sikkert"?
For to år siden ringte hudlegen din
om en time for Q-switched laser. Jeg googlet uttrykket
og fant at laseren fjerner tatoveringer. Du avbestilte timen.
Men hva er det? Indiansk tegn, japansk kalligrafi, piggtråd?
Det er spennende for meg å oppleve deg slik.
Men du må fortelle meg hvor den sitter.
- Nei. - De vil spørre.
Ferdig med det spørsmålet.
Over til neste. La meg se.
Her. Hvor skal vi bo? Hos deg eller meg? Meg.
- Hvorfor ikke hos meg? - Fordi jeg bor i Central Park West.
Og du antagelig i en liten ettroms leilighet
blant stabler av gamle bøker.
Mine damer og herrer, fest setebeltene.
Vi begynner nedstigningen mot Juneau.
Juneau? Skal vi ikke til Sitka?
- Jo. - Hvordan kommer vi dit?
VELKOMMEN ANDREW
Nå gjelder det.
Der er han!
- Så hyggelig å se deg! - Du kveler ham, Grace.
- Kom hit. - Hei, bestemor.
Hvordan har du det? Hvor er far?
Du kjenner ham. Han jobber alltid.
Glem ham. Hvor er jenta di?
Hun er... der.
Der er hun.
"Jente" passer vel ikke helt.
Annie.
- Dette er mor, Margaret. - Hallo.
Og dette er bestemor Annie.
- Gleder meg. - Hallo der.
Ønsker du å bli kalt Margaret eller Satans herskerinne?
Vi har hørt begge deler. Flere, faktisk.
Hun tuller.
Takk for... at jeg får tilbringe helgen sammen med dere.
Bare hyggelig. Vi gleder oss.
La oss få dere hjem.
Godt å se deg.
SITKA SUVENIRER PAXTON SAMLINGER
PAXTON FOTO
PAXTON PAKKE OG POST
PAXTON LANDHANDEL
Ikke gjør det.
Du har ikke fortalt meg om familiens forretninger.
Han er nok bare beskjeden.
Skal vi ikke sjekke inn på hotellet?
Vi avbestilte hotellet.
Familie bor ikke på hotell. Dere bor hos oss.
Flott.
- Hva er det? - Herregud.
Den der må du løfte riktig.
Andrew! Hjelp henne.
Gjerne, men hun lar meg ikke gjøre noe.
Hun insisterer på å gjøre alt selv. Hun er feminist.
Skynd deg, kjære.
Så du skoene hennes?
Dette var den siste.
- Femsekunders-regelen. - Har den!
Den tørker fort.
Jeg går ikke i den båten.
Du trenger ikke. Ses om noen dager.
- Jeg kan jo ikke svømme. - Derfor har vi båt.
Kom igjen.
Ser bra ut, sjef. Bare ta deg tid.
Hun har mye bagasje.
Jeg skal gi deg en hånd.
Hendene vekk fra baken min!
Nå er du nede.
Gratulerer. Jeg ble hundre år eldre.
Nå er vi hjemme.
Er dette huset deres?
Hvem er dere egentlig?
- Du sa du var fattig? - Det har jeg aldri sagt.
- Du sa ikke du var rik. - Mine foreldre er rike.
Bare rike mennesker sier sånt.
Andrew! Velkommen hjem!
Mor, hva er dette?
Bare et lite velkomstselskap. Er det en forbrytelse?
Bare 50 av våre nærmeste. Alle gleder seg til å møte deg.
- Godt. - Kom nå.
- Selskap? - Det er visst det.
Kom. Bestemor går raskere enn deg.
Legg ryggen til.
Hyggelig å møte deg, Margaret.
Jill? I like måte.
Du sa ikke du var en slags Alaskas Kennedy?
Vi har jo bare snakket om deg i tre år.
Timeout, ok? Vi må slutte å krangle.
Folk må tro vi er forelsket.
Jeg kan late som jeg er den beundrende kjæresten. Enkelt.
Men av deg vil det kreve
at du ikke gir barna mareritt.
Morsomt. Når skal du si at vi er forlovet?
På det rette tidspunktet.
Mrs. McKittrick. Hyggelig å se deg.
Hei, mr. McKittrick. Dette er Margaret.
Gleder meg.
Jeg har alltid ønsket å vite hva en bokredaktør gjør.
Godt spørsmål, Louise. Skulle gjerne visst det selv.
- Hallo, far. - Sønn.
- Dette må være Maggie. - Margaret.
- Joe. Gleder meg. - Gleden er på min side.
Fortell oss nøyaktig hva en bokredaktør gjør.
Ved siden av å lunsje med forfattere og drikke seg full.
Høres morsomt ut. Ikke rart du liker å være redaktør.
Andrew er ikke redaktør, han er redaktørens assistent.
- Maggie er redaktøren. - Margaret.
- Du er altså... - Andrews sjef. Ja.
Ikke dårlig.
Jeg henter påfyll.
Sjarmerende.
Litt av et førsteinntrykk, far.
Hva faen, Andrew?
Du dukker opp etter lang tid med kvinnen du hater,
- og nå er hun kjæresten din? - Vi kom nettopp.
Kan vi vente to sekunder før vi begynner å krangle?
Jeg trodde ikke du var typen som lå seg til midten.
Den kvinnen er en meget respektert redaktør.
Hun er levebrødet ditt, og du tok henne med til moren din.
Hun er ikke levebrødet mitt. Hun er min forlovede.
- Hva sa du? - Du hørte meg.
Jeg skal gifte meg.
- Står til? - Fint, takk.
- Vil du ha tapas? - Nei, tusen takk.
Det er tradisjon.
- Jeg er ikke glad i fisk. - Du vil like det.
- Du er søt. - Bare du smaker...
Jeg har noe viktig å fortelle.
- Margaret og jeg skal gifte oss. - Det er paprikaen.
- Unnskyld. - Den er bare å vaske.
Ja. Hvor er du?
Her er hun.
Kom hit, jenta mi.
Se på henne.
Der er hun, folkens.
- Gratulerer, Andrew. - Tusen takk.
- Dette må feires. - Hvor er champagnen?
Var det rette tidspunkt å fortelle om forlovelsen?
Absolutt strålende timing.
- Hei, Andrew. - Gert? Jøss. Hei.
Jeg ante ikke at du kom.
Moren din ville vel at det skulle være en overraskelse.
Og... vi er uhøflige. Hei.
- Dette er eksen... - Jeg heter Gertrude.
Men kall meg Gert.
Vel, gratulerer.
Takk.
Jeg gikk glipp av historien.
- Historien? - Historien?
Om hvordan du fridde.
Hvordan en mann frir sier mye om hans karakter.
Ja.
Jeg vil gjerne høre historien, Andrew. Fortell.
Vet dere hva? Margaret elsker å fortelle den historien,
så jeg lar henne gjøre det.
Vi kan bare sitte i undring.
Hvor skal jeg begynne... Denne historien?
Andrew og jeg skulle feire årsdagen for da vi ble sammen.
Jeg vet han hadde brent etter å fri til meg.
Men han var redd. Som en liten fugl.
Så jeg ga ham små hint,
for jeg visste han ikke våget å spørre.
Det skjedde ikke akkurat slik.
- Ikke? - Nei.
Jeg skjønte jo alle de små hintene. Hun er like subtil som en kanon.
Jeg var redd hun skulle finne den lille esken...
Esken hadde han laget selv. Og han hadde klippet ut
bittesmå bilder av seg selv
og limt utenpå esken. Den var nydelig.
Så jeg åpnet det skjønne, lille skrinet
og ut flagret små, hjerteformede papirlapper.
Så snart de hadde falt til ro på gulvet, så jeg
den vakreste, største...
feiteste ingenting. Ingen ring.
- Ingen ring? - Hva?
Nei. Men inni esken,
under alt rotet,
lå det en håndskrevet lapp
med adressen til et hotell, samt dato og klokkeslett.
Som i en Humphrey Bogart-film.
Maskulint.
- Selvsagt trodde Margaret... - At han traff andre kvinner.
Jeg hadde det fryktelig, men dro til det hotellet.
Jeg dundret på døren, men den var åpen.
Jeg svingte opp døren, og der sto han...
- Oppreist. - På kne.
- Som en mann. - På en seng av roseblader. I smoking.
Din sønn.
Og han kjempet for å skjule at han hikstet.
Og da han endelig fikk igjen pusten, sa han...
"Vil du gifte deg med meg?" Og hun sa "ja". Hvem er sultne?
Litt av en historie.
- Å, Andy! - Vakker.
Du er så følsom.
Håndklippet konfetti?
La oss nå få et kyss av turtelduene.
Gi henne et kyss!
- Slutt. - Jo.
Ok. Er dere klare?
Hva er dette? Kyss henne på munnen som om du mener det.
Kyss henne! Kyss henne!
Greit. Nå kommer det.
Andy! Et skikkelig kyss!
- Men bestemor... - Et ordentlig et.
Kan vi ikke bare gjøre det? Fort.
Jeg er så lykkelig på deres vegne!
Frem med champagnen!
Her er det.
Soverommet.
Dette er... nydelig.
Og utsikten. Og her er sengen.
En utsøkt seng.
Hvor er Andys rom?
Vi har ingen illusjoner om at dere ikke sover i samme seng.
Han sover her hos deg.
Fint, vi liker å kose oss.
Vi koser oss veldig.
Gud, hva er dette?
- Rolig, Kevin. - Du er søt.
Hvem er dette?
Det er Kevin. Jeg beklager, Margaret.
Vi har akkurat fått ham, og han er fortsatt litt vill.
Bare ikke slipp ham ut, da tar ørnen ham.
Ikke hør på henne. Hun bare tuller.
Her er ekstra håndklær og laken
- hvis dere trenger det. - Blir det kjølig i natt, bruk dette.
Det har spesielle krefter.
- Hva mener du? - Jeg kaller det baby maker.
Vær forsiktig med det. Ikke legg det på sengen.
Vi får tørne inn. Det har vært litt av en kveld. God natt.
God natt.
God natt, bestemor. Takk for alt. Sov godt.
Du har visst ikke vært hjemme på en stund.
Jeg har ikke hatt mye ferie de siste tre årene.
Ikke klag.
Ikke titt!
Nei.
Er øynene dine lukket?
Fullstendig.
- Sikkert? - Ja, sikkert.
Er det pysjen du har tatt med til Alaska?
Ja, jeg skulle jo bo på hotell. Alene.
- Du husker det? - Kan vi legge oss?
- Greit. - Godt.
Det blir nok ikke mye søvn når sola skinner inn.
Takk.
Andrew. Telefonen.
Pokker. Andrew. Telefonen.
Ja.
- Hvor er den? - I bagen, sidelommen.
Hallo. Hallo?
Frank. Kjære Frank.
Er du der? Hallo?
Jeg har elendig telefonservice. Gi meg ett minutt, Frank.
Herregud, Margaret!
Ett minutt, Frank. Vent litt.
Jeg beklager at du føler deg presset til å delta i Oprah...
Selvsagt vil jeg at du skal være fornøyd.
Kjære Frank. Dette skal gå greit.
Jeg kan bare ringe dem og avlyse.
Du har helt rett, Frank.
Selvfølgelig hører jeg på deg.
Jeg elsker å høre på deg, Frank.
Hysj. Sitt.
Nei, ikke du, Frank.
Skal jeg være ærlig,
så tror jeg det er feil å trekke seg.
Fordi i så mange år
har du inspirert meg med dine vakre ord,
og jeg føler at... Hysj! Jeg er i telefonen.
...verden også må få nyte godt av ordene dine.
De er så rike på... følelser,
og jeg synes alle må få del i dem.
Jeg vil bare
du skal bli fornøyd, Frank. Gi meg den hunden!
Frank, vent litt!
Gi meg den hunden!
Kom igjen!
Jeg har deg.
Jeg beklager, Frank.
Jeg mistet telefonen. Hør, Frank.
Jeg vil ikke overtale deg, men denne boken er ditt livsverk.
Og jeg synes du bør presentere den for verden.
Ring i morgen når du har bestemt deg.
Du når meg alltid på telefonen. Nei! Vent!
Ta hunden i stedet.
Jeg trenger telefonen. Ta hunden.
Se på dem.
- Er ikke det søtt? - Jo.
Morn. Har dere sett...
Hun leker med Kevin. Vi trodde ikke hun likte ham.
Henter du henne? Vi har planlagt dagen for henne,
og hun må gjøre seg klar.
Si at vi har en stor overraskelse til henne.
Gi meg telefonen min. Vær så snill.
- Kom. Her er den. - Hva driver du med?
Bestemoren din hadde helt rett.
Ørnen prøvde å ta hunden.
Jeg reddet ham, men ørnen tok telefonen min i stedet.
- Er du full? - Nei! Jeg mener det.
Og Frank ringer meg på den telefonen.
Slapp av. Vi kjøper en ny telefon, samme nummer.
Vi drar til byen i morgen.
- Mener du det? - Ja.
Javel. Greit. Så gå da.
Du må gjøre deg klar.
- Til hva? - Du skal ut med mor og jentene.
- Jeg vil ikke ut. - Shopping. Sightseeing.
- Jeg hater å shoppe. - Du vil elske det.
- Jeg hater sightseeing. - Du blir med.
Jeg går ikke. Gi meg en klem. De må ikke tro vi krangler.
- Jeg rører deg ikke. - Klemmetid.
Jeg vil ikke.
Sånn ja.
Det er bra.
Var ikke det godt?
Rører du baken min igjen, kutter jeg ballene av deg når du sover.
Er det klart?
- Ja. - Flink kjæreste.
Ville du snakke med meg?
Din mor har funnet disse øko-ballene.
De oppløses i vann.
Jeg vet ikke hvor hun finner dem.
Uansett... hun er litt irritert.
Jeg var visst ikke den beste verten i går.
Det var et sjokk å høre at du skal gifte deg,
vi ante jo ikke at du hadde en kjæreste.
Poenget er... Jeg må be om unnskyldning.
Det er greit.
Så er det noe annet.
Jeg har tenkt gjennom pensjonsplanene mine.
Jeg har gjort mye i livet mitt.
Sammen med din mor har jeg bygd et konsern opp fra grunnen.
- Det betyr lite hvis ikke... - Noen kan overta.
- Vi har diskutert dette. - Jeg vil diskutere det igjen.
Du har et ansvar her.
Jeg har vist forståelse for at du driver rundt i New York.
- Men du må slutte å leke... - Det samme om igjen.
Når skal du ta meg alvorlig?
Når du begynner å oppføre deg alvorlig.
Jeg synes synd på deg, far. Skulle ønske du hadde en sønn til.
En som ville ta over familiens forretninger.
Som ville gifte seg med en du godkjenner.
Det må virke rart for deg,
mitt liv i New York. Sitte på kontor, lese bøker.
Men det gjør meg lykkelig.
Hvis det gjør deg lykkelig, har jeg ikke mer å si.
Det er første gang.
Unnskyldningen din er ikke akseptert. Mor deg her ute.
Du kunne ikke gå fra henne.
- Hun måtte være her. - Hun har alltid kommet hit.
Jeg håper du er klar for en overraskelse,
for dette er en av Sitkas største skatter.
- Ikke sant? - Jo.
Dette er overraskelsen jeg fortalte om. Er du klar?
Dette vil du like, Margaret.
Ramone er øyas eneste eksotiske danser.
Vi er heldige som har ham.
Kom igjen, Ramone!
Herover, Ramone!
- Vis henne hva hun går glipp av. - Kom, min sexy prinsesse!
Det er hyggelig, men jeg må...
Kom og dans.
Ok, jeg stuper uti det.
Margaret! Margaret!
Gi henne alt, Ramone!
Gi henne alt du har!
Det der har jeg ikke sett før.
Se på ansiktet hennes!
Gjett hvem. For deg.
Nyt det!
Jeg vil ikke røre deg.
Klask ham!
Klask ham bak.
Klaske den?
Klask ham, Margaret!
Kan jeg gå ned nå?
Endelig fri.
Der er du. Går det bra?
Fint. Jeg soler meg.
Paxtons kan være litt overveldende noen ganger.
Ja.
Litt annerledes enn New York?
Litt. Har du vært der?
Nei. Det var Andrews drøm, ikke min.
Var det alvor med dere?
Vi var sammen på high school og college, men vi var unge.
Og det sluttet fordi...
kvelden før vi sluttet skolen,
fridde han og sa han ville rømme til New York med meg.
- Og... - Du sa nei.
Og jeg sa nei.
Jeg har aldri vært andre steder. Dette er hjemme.
Men... du er en heldig jente.
Han er den beste, men det vet du jo allerede.
Ja, absolutt.
Vel, jeg skåler for dere.
Takk.
Virker som Ramone pakker sammen.
Jeg har aldri sett ham så...
Det var praktfullt.
Å nei.
Er alt i orden, Andrew?
Hva gjør han?
Noe er i veien. Best å la ham være alene.
Bli med meg, du.
Hva gjør du? Jeg ser på.
Hvorfor holder Andrew på med den gamle kanoen?
Kanskje han planlegger å flykte. Hva er det?
Jeg er så trett.
Jeg tar en dusj og får vekk
- Ramones kokosolje. - Javel.
Jeg har hatt en fin dag. Takk.
- Hva har du gjort? - Ingenting.
Jeg snakket bare åpent med ham om fremtiden.
Det var jo en god idé,
for han kommer aldri hjem mer.
Han er min sønn og jeg ser ham bare hvert 3. år pga. Deg.
Jeg har fått nok.
Du må støtte ham hva angår ekteskapet med Margaret.
Er vi ikke forsiktige, ender vi opp i dette digre huset,
bare du og jeg og alt
vi er sinte for. Og gud forby at de får et barn
som vi aldri får se.
Dette må du fikse, Joe. Jeg mener det. Nå.
Hvor er håndkleet?
Håndkle...
Håndkle, håndkle...
Er dette det eneste de har? Jeg blir jo ikke tørr, engang.
Hallo?
Jeg må bare ha et håndkle.
Du må bare...
Jeg er lei for at jeg ga deg til ørnen.
Gå vekk.
Bare la meg få håndkleet.
Gå. Vent litt.
Ja?
Hva sier du til det?
Dette må du tåle.
Likte du det?
Du liker det.
Kom hit. Kom til mamma.
Stå på teppet.
Flink hund.
Så flink! Kom da!
- Herregud! - Hvorfor er du naken?
- Hvorfor er du våt? - Å gud!
- Ikke se. Hvorfor er du naken? - Jeg forstår ikke. Du er våt?
Gud, du viser alt. Dekk deg til, for guds skyld!
Ikke baby maker? Forklar deg.
- Forklar meg? - Ja.
- Jeg var ute. - Og du hørte meg ikke?
Jeg hørte på... Hvorfor er du hjemme?
Så hopper du bare på meg. Hvorfor?
Jeg mente ikke det.
Hunden din angrep meg, og jeg løp rett på deg.
Hva er det med deg og hunden?
Bare...
- Ta en dusj. Du stinker. - Greit.
- Fin tatovering forresten. - Hva?
Akkurat. Ser du det?
Jeg satte nesten livet til. Så du de tennene?
Så naken.
Vi snakker ikke om det.
Jeg bare sier det.
Hva er det med deg og faren din?
Beklager. Det spørsmålet står ikke i mappen.
Det var jo du som sa
- vi måtte lære alt... - Ikke det.
- Men hvis fyren spør... - Ikke det. God natt.
- Jeg liker Psychic Network. - Hva?
Jeg ser ikke på det fordi jeg synes det er dumt.
Jeg liker det faktisk.
Jeg tok diskotimer i 6. klasse.
Min første konsert var Rob Base and DJ E-Z Rock.
Jeg synes Brian Dennehy er sexy.
Jeg liker ikke blomster i huset, de minner om begravelser.
Har aldri prøvd videospill.
Jeg leser Stormfulle Høyder hver jul. Min yndlingsbok.
Har ikke ligget med en mann på over 1 1/2 år.
Og jeg gikk på do og gråt etter at Bob kalte meg kjerring.
Og fugletatoveringen?
Det er svaler.
Fikk den da jeg var 16, etter at mine foreldre døde.
Teit.
Det er sikkert mer, men det er alt jeg kommer på nå.
Er du der?
Jeg er her.
Fordøyer opplysningene.
Du har ikke ligget med noen på 18 måneder?
Var det alt du fikk med deg?
Det er lenge.
Jeg har vært opptatt.
Ja...
Hvem er
- Rob Base and DJ... - E-Z Rock?
De var gode.
- Hva er det? - Ingenting.
Jeg vet hvem de er, men jeg ville høre deg synge.
- Margaret? - Ja?
Ikke ta dette ille opp.
Du er en svært vakker kvinne.
Du føler den dypt inni deg.
Jeg kan ikke synge så høyt.
Hvor er jeg?
Hva er klokka?
Å gud.
Room service. Frokost til det lykkelige par.
Din mor er utenfor. Stå opp!
Bare et sekund!
Ikke babyteppet. Få det vekk.
Et øyeblikk.
- Har du sminket deg? - Nei, selvsagt ikke.
- Hva gjør vi? - Legg deg bak meg.
- Gud, hva er det? - Beklager. Det er morgen.
Hva mener du?
Alt i orden?
Ett sekund. Kom inn. Alt i orden.
Motbydelig.
Du ligger på håret mitt.
Lukter godt.
Kanelboller.
Du skulle ikke gjort deg bry med dette.
Du er familie nå. Det er ikke bry.
Har dere plass til en til?
Vi skal vel ikke ha noe familiemøte her?
Vi har nettopp våknet.
Din mor og jeg har et forslag,
og synes det er en fantastisk idé.
Gift dere her i morgen.
I morgen.
Hva for noe?
Dere skal jo gifte dere, så hvorfor ikke gjøre det her,
hvor alle kan være sammen, også bestemor.
Nei.
Nei. Det er bestemors store fødselsdag i morgen.
Vi vil ikke ødelegge den.
Jeg har feiret 89 bursdager. Jeg trenger ikke en til.
Det ville vært stort å få oppleve mitt eneste barnebarns bryllup.
En drøm ville gått i oppfyllelse! Vil dere gjøre det?
Før jeg dør?
- Ok. - Ok.
Vi ordner alt. Dere kan gifte dere på låven, som vi gjorde.
Det er tradisjon i Paxton-familien.
Jeg har alltid ønsket å gifte meg på en låve.
- Jeg òg. - Det er et tegn
fra universet om at dere er ment for hverandre.
Vi må takke. Kom.
Dere burde få være alene.
Men vi er så opprømte! Det er sikkert dere også.
- Veldig. - Veldig opprømte.
Gå nå.
Herregud.
Når mor forstår at det hele er et narrespill,
blir hun knust, og bestemor vil dø.
- Din mor får ikke vite det. - Far.
Hele bryllupsgreia! Hvor kom det fra?
Hun har vel bearbeidet ham. De kommer ikke til å få vite sannheten.
De gjør ikke det, Andrew. Bare ta det rolig.
Dette skal gå fint. Vi vil jo ikke være gift for bestandig.
Vi blir lykkelig skilt før du vet ordet av det.
Det ordner seg.
Greit?
- Vi tar litt kaffe. - Ja.
Vil du ha en kaffe med kanel og soyamelk?
Du har rett. En rask skilmisse er fint.
- Absolutt. - Dette går bra.
Alt skal gå helt flott.
Men den lille fruen må lære matlaging,
så hun kan stelle for mannen sin.
Han må ikke få forlate meg for en annen.
Jeg har ikke gått fra deg ennå, Margaret.
Jeg holder den. Slipp.
- Alt i orden? - Ja.
- Jeg går ut litt. - Hvor?
Vil bare ut en tur.
Baderommet er der.
Ja. Jeg går på badet, og så går jeg ut.
Du må fokusere, Margaret.
Dette er en forretningsavtale.
Alt vil gå helt fint.
Dette er litt røft, men jeg klarer det.
Gud, jeg hater naturen! Jeg hater den.
Jeg får ikke stanset.
Hvorfor stanser du ikke?
Stans, stans!
Jeg ville bare ha luft.
Hva er det?
Hva i all verden er det?
Hva er det?
Kom til meg, Margaret fra New York.
Det er meg, bestemor Annie.
Jeg ser du er nysgjerrig.
Kom. Se hvordan jeg takker moder jord.
- Jeg er ikke så nysgjerrig. - Se deg rundt.
Moder jord har sørget for alt dette,
akkurat som hun brakte deg og Andrew sammen.
Vi må takke og be om at dine lender blir fruktbare.
Kom og dans med meg i feiringen.
Kan jeg takke henne herfra?
Jeg insisterer!
Ok, jeg kommer og danser med deg.
Følg meg og lær.
Føl rytmen fra trommene. Nå, du.
- Hva da? - Syng.
Syng hva?
Det du kommer på. Slik er det.
- Jeg kan ingen sanger. - Til trærne.
- Ja. Syng. - Ja. Syng, syng.
Til trærne, til...
- Til universet! - Universet. Universet.
Til de gale til vinduet, vinduet
til veggen, veggen
til svetten på ballene mine
- til alle bertene dine - høyere!
Til vinduet, vinduet til veggen, veggen
til svetten på ballene mine til alle bertene dine
all sperm, din dust all sperm, for pokker
til vinduet, vinduet
til veggen, veggen
til svetten på ballene mine
til alle bertene dine
all sperm
all sperm, for pokker
til vinduet, vinduet
til veggen, veggen
til svetten på ballene mine
til alle bertene dine
kom igjen, bestemor!
La meg se deg deppe du blir redd, redd
sleng deg ned på teppet du blir redd, redd
la meg se deg deppe du blir redd, redd
ned på teppet du blir redd, redd
du er redd
sleng deg ned på teppet du blir redd
stans nå og fri sprell nå
stans nå og fri hopp i det
Hva driver du med?
Bestemor ønsket at jeg skulle synge
- fra hjertet. - Baller? Kommer det fra hjertet?
- Det passet til rytmen. - Telefonen er kommet.
Jeg skal hente den i byen. Blir du med?
Ja, jeg blir med. Vent litt.
- Er det greit at jeg blir med ham? - Det du gjør, er det som skjer.
Men er det greit for deg?
- Greit. Bare gå. - Ha det, bestemor.
- Du er skrullete! - Slutt.
Ikke ert meg.
PAXTON LANDHANDEL
Hei.
- Du har fått telefonen? - Den kom nettopp. Alt vel?
- Ja. Og du? - Bra.
- Hei. - Husker du denne?
Ja. Den var praktfull.
- Husker du? - Ja.
Du gjorde visst inntrykk på Ramone.
Det som brakte oss tett sammen, var der hvor jeg brast i gråt.
Faktum nr. 11 om Andrew: Jeg liker pringles.
Og alle hostess-produkter. Coke, aldri Pepsi, og kjøtt-snacks.
Hvor gammel er du, 13?
- Her, den er ladet opp. - Takk.
Og jeg la inn damens nummer.
- Tusen takk. - Frue.
Tusen takk skal du ha.
Gud, jeg har 37 meldinger.
Jeg trenger en PC. Fins det i denne gudsforlatte byen?
Du varsles når det er slutt. Bare putt på flere mynter.
Her.
Tuller du?
- Du tuller ikke? - Jeg er utenfor.
- Men hva gjør jeg... - Skrik hvis det er noe.
UTE AV DRIFT
Jeg forstår dette. Jeg er en intelligent kvinne.
Bare ikke tenk på dem.
Hva er dette?
Unnskyld?
Hyggelig å treffe Gertrude, hva?
Ja.
Hun var veldig pen i dag.
Det var hun.
Må være fint å se henne igjen og mimre litt.
Det var veldig fint å se henne igjen. Det er lenge siden.
Der er de. Margaret!
Vi trenger Margaret.
Vi må nok stjele deg, unge dame.
Nei, jeg må...
Ikke vær redd. Ingen stripping, ingen synging i skogen.
Kom igjen.
Ikke du. Det er jentegreier. Du vil hate det.
- Men... - Kom igjen.
Passer disse skoene til det vi skal gjøre?
Jeg fatter det nesten ikke.
Mor sydde den kjolen for hånd.
I denne butikken. I 1929.
Rart hvordan motene kommer tilbake.
Må bare feste knappene.
Blås i om den ikke passer.
Annie er den beste sydamen i sørøstre Alaska.
Utrolig. Kanskje litt vid noen steder, men ellers...
Jeg var litt stor over brystet da. Jeg var også gravid da jeg bar den.
La oss finne puppene dine.
- De må være der et sted. - Ja, de er det.
Dette er som eggjakt i påsken.
Kanskje de har skrumpet i den kalde Alaska-luften.
Der er de.
Hva synes du om at
vi tar en tur til deres trakter til jul i år?
Ville vært hyggelig. Eller kanskje vi kunne komme hit.
Det ville vært fint.
Det hadde vi likt.
Grace, vi har en jobb å gjøre.
- Ja, jeg beklager. - Lag deg en kopp te, du.
Jeg gjør ferdig dette.
Dette skal bli helt perfekt.
Bare en liten ting, og du er klar.
Den har vært i familien i mer enn 150 år.
Den er skjønn, Annie, men jeg...
- Hysj, jeg er ikke ferdig. - Unnskyld.
Min oldefar ga den til oldemor da de giftet seg.
Det var litt av en skandale.
Han var russer og hun tlingit-indianer, og da måtte du få godkjennelse
fra hele stammen før du giftet deg.
Det ble nesten brudd.
Hvordan holdt de sammen?
Hun lignet mye på deg. Tøff.
Tok ikke nei for et svar.
De passet sammen.
Jeg vil du skal ha det.
- Jeg kan ikke ta imot. - Det vil jeg ikke høre.
Bestemødre elsker å gi tingene sine til barnebarna.
Da har vi liksom del i dere
også etter at vi er borte. Ta det.
Er det noe galt?
Jeg...
Jeg ville bare
forsikre meg om at det er tid nok til endringene på kjolen.
Tenk ikke på det. Du blir skjønn.
Jeg må fjerne de knappenålene.
Den er løsgjort. Hopp oppi.
Hva er egentlig i veien?
Jeg måtte bare bort.
- Hva er i veien? - Ingenting! Ikke snakk!
Kan du si meg hva som skjer?
- Jeg hadde glemt det, ok? - Hva da?
Hvordan det er å ha familie!
Jeg har vært alene siden jeg var 16,
og hadde glemt hvordan det er å ha folk som er glad i deg
og sier, "vi kommer gjerne nedover til jul."
"Vi kommer hit i stedet".
Og gir deg halskjeder! Du har alt her,
og Gertrude, og jeg ødelegger alt!
Nei! Jeg var enig i dette!
- Du husker jo det? - Familien din elsker deg.
- Jeg vet det! - Gjør du?
Og lar dem likevel gjennomgå dette?
- De vil ikke finne det ut! - Hvordan kan du vite det?
- Du sa det jo selv. - Gud, tenk om moren din fant ut...
- Og om bestemor fant ut? - Båten beveger seg!
Da kommer hun til å få slag!
- Dette vil gå greit! - Hun får slag!
Vent!
Kapring av en båt er ikke rette måten å uttrykke frustrasjon!
Endelig tier du stille! Margaret?
- Andrew! - Margaret?
Jeg kan ikke svømme!
Til bøya!
- Hva? - Mot bøya!
Gi meg hånden din!
Gi meg hånden. Kom igjen.
Jeg har deg.
Hva tenkte du? Du kunne druknet.
Du svingte båten så jeg falt uti, din dust.
Du slapp rattet, skipper.
Jeg er lei for det.
Kom hit. Vi må holde deg varm.
Det er ok.
Jeg vil snakke med dere.
Din mor får ikke vite dette.
Jeg sa jeg ville undersøke om dere.
Hva gjorde du?
Mr. Gilbertson ringte og sa at hvis dere lyver,
og det tror han dere gjør,
så havner dere i fengsel.
Så jeg fikk ham hit opp.
- Far... - Heldigvis for deg,
så har han forhandlet en avtale på dine vegne.
Tilbudet står i 20 sekunder, så hør godt etter.
Du innrømmer at dette ekteskapet er lureri,
eller du går i fengsel. Si sannheten, du er fri,
og hun drar tilbake til Canada.
Ta imot tilbudet.
- Jeg tror ikke det. - Ikke vær dum, Andrew.
Du vil ha en erklæring? Her er den. Jeg har jobbet for Margaret i tre år.
For seks måneder siden ble vi sammen,
jeg fridde, hun sa ja. Vi ses i bryllupet.
Vel, du vet...
Er du sikker på dette?
Egentlig ikke.
Jeg er takknemlig for hva du har gjort,
- men jeg tror... - Du ville jo gjort det samme for meg?
Håper dere er påkledd. Du må bli med meg.
Bryllupet er i morgen. I natt må du la baby maker hvile. Det er tradisjon.
- Kyss din brud god natt. - Vi skal ikke bruke baby maker.
Dere skal være sammen hele livet.
- Javel. - Kom nå.
Blir jeg ikke med, vil hun...
- Komme fort tilbake. - Ja.
Ser deg i morgen?
Ja.
Hei, bestemor.
Alle setter seg.
Vi er samlet her i dag for å takke
og feire... ett av livets høydepunkter.
Vi skal prise
det vakre, ærlige og uselviske
i Andrew og Margarets kjærlighet for familie og venner.
For det er deres familier og venner
som lærte Andrew og Margaret å elske.
Så det er bare rett at familie og venner...
Har du spørsmål?
Nei...
Du rakk hånden i været.
Det er ikke noe spørsmål, men noe jeg vil si.
- Kan det vente til etterpå? - Nei.
Hei.
Takk, alle sammen, for at dere kom.
Jeg har en kunngjøring om bryllupet.
- En tilståelse, faktisk. - Hva gjør du?
Jeg er Canadier. Ja, Canadier.
Med et utløpt visum. Jeg skulle deporteres.
Fordi jeg ikke ville forlate dette flotte landet deres,
- tvang jeg Andrew til å gifte seg. - Slutt.
Andrew har alltid hatt en spesiell yrkesetikk.
Noe jeg tror han lærte av deg.
I tre år har jeg sett ham arbeide hardere enn noen annen.
Hvis jeg truet med å ødelegge hans karriere,
ville han gjøre omtrent alt.
Så jeg presset ham til å komme hit og lyve for dere.
Alle sammen.
Jeg trodde det ville bli enkelt å se ham gjøre det.
Men det var det ikke.
Det er ikke lett å ødelegge for noen
når du forstår for en fin person det er.
Dere er en flott familie.
Ikke la dette komme mellom dere.
Det var min feil.
Du holdt din del av forretnings- avtalen, men nå er den kansellert.
Jeg er lei for det.
Og du, møt meg i havnen. Du kan kjøre meg til flyplassen.
Hva tenkte du på?
- Du løy for oss, Andrew. - La meg tenke.
Jeg skal forklare alt senere. Jeg er lei for det.
To ganger rundt kvartalet
du hadde rett. Denne boken er spesiell.
Jeg visste at utgivelse ville bety tap av deg.
Du har god vurderingsevne, og vi skal kjøpe denne.
Ha et fint liv. Du fortjener det.
Det var sprøtt.
Folk vil alltid snakke om det.
Ja.
Er du ok?
Ja. Nei.
Jeg føler... Vet du hva problemet er?
Problemet er at denne kvinnen
irriterer livet av meg.
Først det at hun drar. Jeg forstår det. Bryllupet var noe juks.
Bare stress. Men så legger hun igjen denne lappen.
Hun har ikke anstendighet nok til å si meg det direkte.
Tre år har jeg jobbet for denne terroristen.
Aldri har hun sagt noe pent,
og så skriver hun dette tøvet!
Men vi hadde jo en avtale!
Unnskyld, jeg bare...
- Hun gjør meg sprø. - Ja. Jeg ser det.
Skal du bare la henne dra?
Hva nå?
Når du reiser frivillig, blir alt svært sivilisert.
Når vi lander i New York, har du 24 timer på å dra til Canada.
- Andrew, hva er det? - Jeg må snakke med henne.
- Hvorfor? - Dette angår ikke deg.
- Du får ikke gjøre dette. - Jeg ber ikke om tillatelse.
Jeg tror jeg får slag.
- Rolig. - Ring etter lege!
Dere må slutte å krangle.
Dere blir aldri enige.
Men dere er familie.
Lov at du støtter Andrew.
Selv om du ikke er enig med ham.
Jeg lover.
Andrew.
Lov at du arbeider hardere for å komme familien nærmere.
Det skal jeg.
Det skal jeg, bestemor.
Da er jeg klar for det hinsidige.
Bestemor?
Jeg var visst ikke klar ennå.
Jeg føler meg mye bedre. Ikke kjør til sykehuset.
Kjør til flyplassen.
- Simulerte du slag? - Gi deg!
Dere måtte slutte å krangle, og jeg måtte til flyplassen!
Vi har ikke lov til å kjøre til flyplassen.
Larry Ferris, må jeg ringe moren din?
Greit, vi skal kjøre.
Du skremte livet av meg.
Du skulle gitt deg i New York.
Jeg er som elliott ness. Jeg tar alltid synderen.
Så god er jeg.
Flight 1601, du er klarert for takeoff når du er i posisjon.
Oppfattet.
Skynd deg.
Tårnet her.
- Chuck, det er Drew Paxton. - Hei, kamerat.
Du må gjøre meg en tjeneste.
Jeg må snakke med Margaret på det flyet. Kan du stanse det?
Jeg hørte at damen trakk seg.
- Det var synd. - Du må stanse flyet.
Det kan jeg ikke.
Kom igjen!
Nei...
- Hva er det? - Margaret er på det flyet.
- Og han har ikke sagt det. - Hva da?
At han elsker henne.
Og hun elsker ham.
- Ellers ville hun ikke reist. - Selvfølgelig ikke.
Er det bare jeg som ikke skjønner dette?
Chuck! Se ned.
Der er du!
Det var ingenting jeg kunne gjøre.
Takk, Chuck.
Jeg er lei for det. Jeg ante ikke hva du følte for henne.
Dette skal gå bra.
RUICK & HUNT FORLAG
Jordan?
Vil du sende eskene på mitt kontor til denne adressen?
Denne her. Ok?
- Vil du gjøre det? - Ja visst.
- Takk. - Miss Tate.
Ja. Hva er det?
Hvorfor er du andpusten?
Fordi jeg har løpt.
- Fra Alaska? - Jeg må snakke med deg.
Jeg har ikke tid. Jeg må nå 1745-flyet til Toronto.
- Eskene må ut i dag. Jeg vil sikre... - Margaret! Slutt å snakke!
Jeg må si noe.
- Det tar bare et sekund. - Greit. Hva da?
For tre dager siden... avskydde jeg deg.
Jeg drømte om at du ble truffet av en bil. Eller forgiftet.
- Hyggelig. - Slutt å snakke, sa jeg.
Ting endret seg da vi hadde vårt lille eventyr i Alaska.
Da vi kysset.
Og da du fortalte meg om tatoveringen.
Og da du tittet på meg da vi var nakne.
- Jeg så ingenting... - Joda.
Men jeg forsto ingenting før jeg sto alene
på låven... koneløs.
Tenk deg min skuffelse da det demret for meg
at kvinnen jeg elsket, vil bli sparket ut av landet.
Så, Margaret...
gift deg med meg.
Jeg vil jeg gjerne ha deg.
Stol på meg. Du liker meg jo ikke.
Jo, jeg gjør det.
Det er en grunn til at jeg har levd alene.
Jeg liker det slik.
Det ville vært mye enklere
om vi glemte alt som har skjedd, og at jeg reiste.
Du har rett.
Det ville vært enklere.
- Jeg er redd. - Jeg også.
Skal du ikke gå ned på kne eller noe?
Jeg tar det som et ja.
Ja! Vis henne hvem som er sjefen, Andrew!
Forstår jeg dette rett?
Dere er forlovet igjen.
- Ja. - Ja.
På ordentlig?
- Ja. - Ja.
Vil dere fortsette? Ett galt svar,
så tar jeg dere.
- Ok. - Ok.
Da begynner vi?
Resync: Xenzai[NEF]
Når ble dere sammen?
I forrige uke.
- Går det bra? - Så langt, veldig bra.
Hvilken deodorant bruker han?
- Men's speed stick? - Hvilken duft? Moskus? Alpin?
Var det kjærlighet ved første blikk?
Nei.
Jeg elsket henne fra starten.
Hvilken side av sengen sover Margaret på?
- På venstre. - Hvilken side sover du på?
Er de sjelefrender?
Vil de drepe hverandre? Nei.
- Er du en god sjåfør? - Meget god.
Jeg ser henne for meg med en som kanskje er... mørkere.
Vi bruker ikke ordet "Margaret" med Kevin til stede.
Han har ikke vent seg til henne ennå.
Margaret. Margaret. Ser du? Det er forbasket.
Jeg har aldri prompet med ham til stede. Og vil aldri gjøre det.
Hun promper i søvne.
Er Margaret en god danser?
Måten hun drikker brus på, viser at hun er en god danser.
Hvordan da?
Jeg forstår ikke dette...
- Jeg kaller ham... valp. - Gresskar.
- Apekatt. - Tusenfryd.
- Gutt. - Fugl.
Av og til kaller jeg ham Rick.
Hvordan staver du Ramone?
Kan du si det på engelsk?
Når du sier stillingen i forholdet...
Over eller under?
Du spør meg om hvem som ligger oppå?
Du avga ed da du kom hit inn.
Nei. Når gjorde jeg det?
Laura skulle ordnet det, men gjorde det ikke.
- Hvem er Laura? - Damen bak deg. Ikke snu deg.
Hvilke av følgende tall er ikke primtall?
- Sytten. - La meg si listen.
- Unnskyld? - Han kjente din yndlingsfarge.
- Blå? - Feil!
- Rød? - Nei!
- Mørk... kanskje grønn. - Nei. Hvit.
- Hvit? - Gå videre.
Yndlingsfargen er blå.
Og yndlingsfargen når hun ikke er hjemme?
Det vet jeg ikke.
Er du amerikansk borger, Ramone?
Ja! Er du gal?
Hvilken relevans har en ball i et nett eller en snacks eller kake
å gjøre med vårt forhold?
Om du blir opphisset...
Hvem er du forlovet med?
- Andrew. - Bra. Én riktig.
- Hvem er du forlovet med? - Margaret Tate.
Og hvem vil stå ved din side på bryllupsdagen?
Jeg skal gifte meg med Margaret Tate.
- Ditt endelige svar? - Ja, mitt endelige svar.
Er dette et TV-Show? Jeg forstår ikke hva...
Det er en fin sang.
- Det var svært vakkert. - Mama cass.
Resync: Xenzai[NEF]
Norske tekster: Ole H.P. Disen